Produkt WebSphere Extended Deployment představuje nový typ serveru s názvem směrovač ODR. ODR je speciální server, který funguje jako server proxy nebo jako prostředník pro žádosti HTTP a aplikační servery zavázané k dokončení daných žádostí. Toto není nový koncept, protože většina uživatelů platformy WebSphere se používá pro servery proxy a jejich funkce. ODR má však některé speciální schopnosti, které jsou jedinečné.

Směrovač ODR obsahuje komponentu s názvem konfigurace On Demand Configuration (ODC). ODC se automaticky pokouší získat informace o všech aplikačních serverech WebSphere Extended Deployment a aplikacích implementovaných v buňce. ODC dynamicky nakonfiguruje směrování pravidel za běhu, aby umožnil ODR přesně směrovat požadavky HTTP k daným aplikačním serverům.

Po vytvoření bude ODR efektivně směrovat požadavky HTTP do uzlů produktu WebSphere Extended Deployment.

ODR má přídavnou schopnost směrovat práci do jiných uzlů než produktu WebSphere Extended Deployment. Tato funkce umožňuje podniku získat výhodu schopností jedinečného směrování, která má ODR na uzlech jiných než WebSphere. ODR směruje práci do jiných serverů než XD stejným způsobem, ale s některými odlišnými konfiguracemi. Dynamická schopnost ODR se plně nerozšiřuje mimo prostředí XD, takže ODC není funkční. Rozšířené volby konfigurace nicméně rozšiřují schopnost ODR.

Při směrování práce za uzly produktu WebSphere Extended Deployment musíte nakonfigurovat svůj ODR s generickým serverovým klastrem, skupinami identifikátoru URI a pravidly směrování.

- Generický serverový klastr je logický klastr definovaný uživatelem serverů produktu jiného než WebSphere Extended Deployment, na který může být ODR směrován.
- Skupiny identifikátoru URI jsou běžné aplikace identifikátorů URI, které nejlépe definují obsah doručený klastrem.
- Pravidla směrování používají specifická srovnávací kritéria, která používá ODR jako srovnávací kritéria při směrování požadavků.

Generické serverové klastry definují hranice nebo koncové body klastru, ale ODR používá pravidla směrování pro příchozí požadavky, které naopak stahují skupiny identifikátoru URI do klastru. Ve svém důsledku se pravidla směrování stávají vazbou, která spojuje generický serverový klastr se skupinami identifikátorů URI.

V homogenním prostředí produktu WebSphere Extended Deployment je funkce ODC produktu ODR automatizována a dynamicky vytváří a aktualizuje směrovací tabulku. Ve smíšeném prostředí generické serverové klastry, skupiny identifikátoru URI a pravidla směrování se používají k vytvoření statických tras bez směrování dynamické aplikace a schopností snímání serverů v ODC.