# Nastavení dynamického klastru

Na této stránce si můžete prohlédnout konfigurace svých stávajících dynamických klastrů.

Chcete-li zobrazit tuto stránku administrativní konzoly, klepněte na volbu Servery > Klastry > Dynamické klastry > název_dynamického_klastru.

K zobrazení konfigurace existujících dynamických klastrů musíte mít oprávnění monitoru.

## Název

Určuje název dynamického klastru. Název dynamického klastru musí být jedinečný mezi všemi klastry v buňce.

Pole s názvem nesmí obsahovat následující znaky: `# \ / , : ; " * ? < > | = + & % '` . Název nesmí začínat tečkou (`.`) ani mezerou. Mezera nezpůsobí vygenerování chyby, úvodní a koncové mezery jsou však automaticky odstraňovány.

## Typ

Určuje typ serverů, které se používají v dynamickém klastru.

Typy serverů jsou uvedeny v následujícím seznamu:

WebSphere® Application Server
  Určuje, že dynamický klastr obsahuje aplikační servery, na kterých je spuštěna funkce Intelligent Management aplikačního serveru WebSphere Application Server.
Server profilu Liberty
  Určuje, že dynamický klastr obsahuje servery profilu Liberty.
Server Apache
  Určuje, že dynamický klastr obsahuje servery Apache.
Vlastní server HTTP
  Určuje, že dynamický klastr obsahuje servery HTTP.
Server JBoss
  Určuje, že dynamický klastr obsahuje servery, na kterých je spuštěn produkt JBoss Application Server.
Směrovač ODR
  Určuje, že se vytváří dynamický klastr směrovačů ODR.
Server PHP
  Určuje, že dynamický klastr obsahuje servery, na kterých je spuštěn produkt PHP.
Server Apache Tomcat
  Určuje, že dynamický klastr obsahuje servery, na kterých je spuštěn produkt Apache Tomcat.
Server WebSphere Application Server Community Edition
  Určuje, že dynamický klastr obsahuje servery, na kterých je spuštěn produkt WebSphere Application Server Community Edition.
Server BEA WebLogic
  Určuje, že dynamický klastr obsahuje servery, na kterých je spuštěn produkt BEA WebLogic.
Externí aplikační servery WebSphere
  Určuje, že dynamický klastr obsahuje servery, které jsou v jiných buňkách. V těchto buňkách mohou být spuštěny jiné verze aplikačního serveru WebSphere Application Server, například verze 5.1 nebo 6.0. Tyto statické klastry můžete mapovat na dynamický klastr.

## Počet spuštěných instancí

Určuje automaticky generovanou hodnotu, jež je založena na počtu instancí serverů, které jsou pro dynamický klastr spuštěny.

Například na dynamickém klastru mohou být spuštěny tři aplikace, přičemž na každém ze čtyř členů dynamického klastru jsou spuštěny dvě instance. Počet instancí je `8`.

## Provozní režim

Určuje úroveň interakce dynamického klastru s dynamickým provozním prostředím:

- Ruční: V manuálním režimu se dynamický klastr nijak neliší od běžných prostředí aplikačních serverů se statickými klastry. Nedochází k žádné interakci s dynamickým provozním prostředím.
- Dozorovaný: V tomto režimu prostředí Intelligent Management poskytuje informace a doporučuje akce, které administrátor může použít.
- Automatický: V automatickém režimu prostředí funkce Intelligent Management provádí akce automaticky. V automatickém režimu se o umístění a zajišťování stará dynamické provozní prostředí.

Provozní režim můžete změnit v administrativní konzole klepnutím na volbu Server > Dynamické klastry.

## Povolit překonání selhání zotavení pomocí protokolu transakcí

Tato možnost určuje, zda je pro komponentu transakční služby povoleno nebo zakázáno překonání selhání transakčního protokolu z důvodů zotavení. Toto pole je platné pouze pro dynamické klastry aplikačního serveru WebSphere Application Server.

Výchozí hodnota je zakázáno. Pokud toto nastavení povolíte, je třeba řádně nakonfigurovat vlastnosti transakční služby, které jsou potřebné pro rovnocennou obnovu aplikací, u kterých došlo k selhání. Pokud jsou tyto vlastnosti správně nakonfigurovány, dojde při selhání serveru, který zpracovává transakční protokol, k zotavení transakčního protokolu po selhání. Pokud vlastnosti transakční služby vyžadované pro rovnocennou obnovu aplikačních serverů v klastru, které selhaly, nejsou správně nakonfigurovány, toto nastavení se ignoruje.

## Zásada členství

Určuje výraz sloužící k definování, které uzly se použijí pro dynamický klastr. Tato volba se zobrazí, jen když se rozhodnete definovat členy klastru automaticky pomocí pravidel. Pokud se rozhodnete definovat členy klastru ručně, tato volba se nezobrazí.

K sestavení zásady členství použijte tvůrce dílčích výrazů. Zásada členství určuje, které uzly jsou členy dynamického klastru. Klepnutím na volbu Náhled členství se můžete podívat, které uzly jsou v dynamickém klastru podle zásady členství, kterou jste definovali.

### Příklad zásad členství

- Chcete-li definovat členství jako všechny uzly ve specifické skupině uzlů:

      node_nodegroup = 'my_node_group'

- Chcete-li definovat členství jako všechny uzly, na kterých je spuštěn server Apache:

      node_property$APACHE_2_0 IS NOT NULL

- Chcete-li definovat členství jako všechny uzly, na kterých jsou spuštěny servery Apache a PHP:

      node_property$APACHE IS NOT NULL and node_property$PHP IS NOT NULL

- Chcete-li definovat členství jako všechny uzly, na kterých je spuštěn server WebSphere Application Server Community Edition verze 2.0 nebo novější:

      node_property$WASCE_2.0* IS NOT NULL

- Chcete-li definovat členství jako všechny uzly, na kterých je spuštěn server WebSphere Application Server Community Edition, ale pouze verze 2.0:

      node_property$WASCE_2.0 IS NOT NULL

- Chcete-li definovat členství jako všechny uzly, které mají název podobný řetězci `my_node`, včetně `my_node_1`, `my_node_2` atd.:

      node_name like 'my_node%'

- Chcete-li definovat členství jako seznam specifických názvů hostitelů:

      node_hostname in ('node1.mydomain.com','node2.mydomain.com')

Podvýrazy můžete seskupit pomocí závorek a logických operátorů `and`, `or` nebo `not`. Následující příklad definuje členství jako uzly, které nejsou ve skupině uzlů my_node_group a mají název podobný řetězci `my_node`, včetně `my_node_1`, `my_node_2` atd.

    not (node_nodegroup='my_node_group') and node_name like 'my_node%'

## Minimální počet instancí klastru

Určuje minimální počet spuštěných instancí pro dynamický klastr. Pokud je minimální hodnota příliš vysoká, může dojít ke snížení výkonu.

- Chcete-li povolit pomalé spuštění, klepněte na volbu Zastavit všechny instance v době nečinnosti.
  Omezení: Pokud do dynamického klastru směrujete provoz SIP (Session Initiation Protocol), nepoužívejte volbu Zastavit všechny instance tohoto klastru v době nečinnosti, pokud jiné dynamické klastry potřebují prostředky. Použijte jednu z voleb, které zajistí, že je vždy aktivní alespoň jeden člen klastru.
- Pokud chcete, aby jedna instance klastru byla vždy spuštěna, klepněte na volbu Ponechat vždy spuštěnou jednu instanci. Tato volba je výchozí.
- Pokud chcete, aby bylo vždy spuštěno více instancí klastru, klepněte na volbu Ponechat vždy spuštěných více instancí. Vyberete-li tuto volbu, zadejte Počet instancí, které chcete udržovat vždy spuštěné.

## Maximální počet instancí klastru

Určuje maximální počet instancí klastru, které lze spustit.

- Pokud chcete omezit počet instancí klastru, klepněte na volbu Omezit počet instancí, které lze spustit a zadejte maximální Počet instancí.
- Pokud nechcete omezovat počet instancí klastru, klepněte na volbu Neomezovat počet instancí, které lze spustit.

## Svislé vrstvení instancí na uzlu

Určuje, zda lze v jednom uzlu spustit více instancí. Pokud nakonfigurujete svislé vrstvení, řadič APC bude moci v uzlu spustit více instancí dynamického klastru, když je velká pracovní zátěž.

Pomocí svislého vrstvení můžete zlepšit kritická místa mezi aplikacemi. Vyberte volbu Povolit spuštění více než jedné instance na stejném uzlu a zadejte hodnotu Počet instancí. Počet instancí je počet aplikačních serverů v klastru, jaký je zapotřebí k plnému využití výkonu uzlu. Počet, který zvolíte pro svislé vrstvení, je současně počtem serverů, které se automaticky vytvoří.

Pokud pro svislé vrstvení použijete cílové uzly, které používají starší verzi produktu, než je verze správce implementace, bude zakázáno přidávání nových členů do stejného uzlu. Svislé vrstvení je k dispozici pouze na aplikačních serverech, serverech WebSphere Application Server Community Edition a serverech PHP, které mají členy klastru definované automaticky pomocí pravidel.

## Předvolby izolace

Určuje, zda má být dynamický klastr spuštěn ve stejných uzlech jako jiné instance dynamických klastrů, nebo zda má být tento dynamický klastr jediným dynamickým klastrem spuštěným v uzlu. Tato volba je dostupná, pokud se rozhodnete definovat členy klastru automaticky pomocí pravidel. Jestliže definujete členy klastru ručně, nemáte možnost povolit izolaci dynamického klastru.

- Vyberte volbu Žádné požadavky na izolaci, jestliže instance klastru v tomto dynamickém klastru lze spustit na stejném uzlu jako jiné instance z jiných dynamických klastrů. Tato volba je výchozí.
- Vyberte volbu Přísná izolace, jestliže instance klastru v tomto dynamickém klastru lze ve stejném uzlu spustit pouze s jinými instancemi téhož dynamického klastru.
- Vyberte volbu Přidružit ke skupině izolace, jestliže instanci klastru lze ve stejném uzlu spustit s jakoukoli jinou instancí dynamického klastru, která je ve stejné sdílené skupině. Zadejte hodnotu Název skupiny izolace. Chcete-li vytvořit novou skupinu izolace pro tento dynamický klastr, zadejte jedinečný název. Chcete-li vybrat ze seznamu existujících skupin izolace, klepněte na tlačítko Procházet. Zobrazí se topologie aktuálních skupin izolace. Klepnutím na název skupiny izolace vyberte skupinu.

Související informace:
Kolekce dynamických klastrů
Tvůrce zásad členství
Krok 1: Vybrat typ serveru pro dynamický klastr
Krok 2: Vybrat metodu členství
Krok 3: Definovat členy dynamického klastru
Krok 4: Vybrat šablonu serveru
Krok 5: Nakonfigurovat vlastnosti dynamického klastru
Krok 6: Souhrn
Kolekce členů dynamického klastru
Nastavení členů dynamického klastru

Název souboru: dc_detail_main.html